SKÁKACKA
Vieme, zivot je krásny, no býva aj zvlástny.
Nie tak dávno príibeh sa stal,
kde sviezi je vzduch,
chvíl'u sever, hned' juh,
a kraj vel'kých pláni a skál.
Práve tu, kde vzdy slniecko potesí nás,
chodil barancek v kozúsku, bol samý jas.
A predviedol nám kozúsok, tú krásu krás
tak, ze do tanca pustil sa hned'.
Jeho tanec sa zapácil susedom, tí z neho sa tesia,
a skácu az sa trasie ich deravý dom.
Az jedného dna...
Viem to ja a aj ty
priskákal sem zajac rohatý!
Ten významný tvor, zajací král',
sa na baránka zadíval.
Pocuj, co je ti?
Chlmáce vlny som na sebe mal
a v bieluckom kozúsku som tancoval.
No stiahli ma prec,
stratil som rec a náhle na slnku nahý stál.
Kazdý smeje sa mi, kamaráti, hej aj tí,
Iebo som smiesny, absurdný
a ruzový.
Si ruzový, hej? A co je zlé na ruzovej?
V rísi farieb sa uchytí kazdá,
aj ruzová, oranzová, cervená.
Zivot je let a zivot je pád.
Ked' spadnes, vstan,
a bud' na svete rád.
Más telo, nohy, vies chodit' a stát'.
Tak naprav si hlavu a bud' na svete rád.
Len d'alej si tancuj a skús aj viac,
ved' zvládnes vzlietnut' aj na Mesiac!
Ved' stací len dupnút',
takto to rob, a objavís zázracné
hej, hopity-hop!
Hop, a si tam, skác ku hviezdam!
Tak, chlapce, pod' na to, viem, ze zvládnes to sám.
Dupni si nohou, povedz si: hop.
A tak kazdý rok, ked'pride máj,
nás barancek musí opustit'kraj.
Potom nacisto holého vrátia ho spät'.
Uz vie s tým zit', taký je svet.
Stací: hop, hopity-hop!
Je dobré, viem to ja aj ty,
ked'skáce blízko nás zajac rohatý.
KONlEC